Alle tvivler, når en mand siger, han tilbragte en weekend med Gud.
I en hytte, af alle steder.
Og ikke en hvilken som helst hytte, selveste Hytten.
Det, jeg skal fortælle, er lidt... Nej, det er faktisk meget utroligt.
Men det betyder ikke nødvendigvis, at det ikke er sandt.
Mack blev født i Midtvesten.
En bondedreng med irske rødder, -
- opvokset med barkede næver og strenge regler.
Se på mig! Se på mig!
Faren sad i menighedsrådet. En skabsdranker.
Især når regnen ikke kom. Eller kom for tidligt.
Og meget af tiden indimellem.
Mack!
Jeg har lige taget en æbletærte ud af ovnen. Kom og få et stykke.
- Nej tak. - Det var ikke et spørgsmål.
- Værsgo. - Tak.
Se på mig, min ven.
Fædre skal ikke gøre sådan noget mod deres børn. Det er ikke kærlighed.
Forstår du det?
- Hvad skal jeg gøre? - Tal med Gud.
Han lytter altid.
Syng med. De, der føler sig kaldet, kommer frem til alteret.
Den søndag, efter prædikantens ord...
...kunne han ikke længere tie.
- Jeg er ked af det. - Det er helt i orden.
Bare fortæl ham, hvad du er ked af.
Jeg kan ikke få ham til at holde op.
Jeg prøver, men når han drikker...
...slår han mor.
Jeg prøver at beskytte hende. Men jeg kan ikke!
Hvorfor får du mig til at gøre det her?
Hvorfor ydmyger du mig i alles påsyn?
Sig det. Sig det!
Adlyd jeres forældre i alt, for sådan skal det være i Herren.
- Højere! - Kolossenserbrevet 3:20!
Adlyd jeres forældre i alt, for sådan skal det være i Herren!
Han fik prygl til langt ud på natten.
Det, der skete efter den nat, kan Mack ikke lide at snakke om.
Jeg håber, du kan tilgive mig en dag.
Lad os bare sige, at smerten kan gøre os forkrøblede indeni.
Og kan få os til at gøre det utænkelige.
Stryknin
13 er en alt for ung alder til at skulle være voksen.
De hemmeligheder, vi gemmer på, har det med at titte frem.
Alt skal nok gå.
Mack og Nan havde været gift i 18 stort set lykkelige år.
Hun er den lim, som holder sammen på familien.
Hvis vi er ude inden for 3 minutter, kan vi faktisk godt nå det.
- Unger! - Missy, stå lige stille et sekund.
Josh?
- Du er jo klar. - Ja. Hvorfor?
Der er noget galt. Josh har redt håret og lugter godt.
- Han vil imponere Ally Taylor. - Hvem er Ally?
Får hun os frem i tide, har hun min velsignelse.
Gud er vel ligeglad med, om vi kommer for sent.
Hun har en god pointe.
Gud vil have os der til tiden, fordi din mor vil.
- Kom så! - Godt forsøgt, din lille bandit.
Hej. Mack, så du kampen i går?
- Som om jeg styrer fjernbetjeningen? - Du får den tilbage en dag.
Jeg begynder sært nok at kunne lide hendes serier.
Jeg mødte Mack i kirken for 10 år siden.
Dengang kendte han ikke Gud, som Nan gjorde.
Hvis hans forhold var udstrakt...
...var Nans dybt.
Hun kaldte Gud for Papa og talte til ham som til en gammel ven.
Det kunne Mack aldrig helt forholde sig til.
Men sammen fik de skabt et liv, som de fleste ville se som godt.
Men alt det ændrede sig på et øjeblik.
Da den store sorg kom.
Nej, kør ikke ud. Det er for farligt.
Jeg har aldrig set mage.
Ja, selvfølgelig klarer jeg mig. Jeg varmer risretten.
Jeg er vist bare lidt træt.
Jeg må rydde indkørslen, før det bliver mørkt. Ring til mig i morgen.
Ja, i lige måde.
Det er den værste storm i 30 år. Godt, at Nan og børnene ikke kørte.
Skal jeg give dig en hånd? Et par tag med spaden, så er det gjort.
Nej, jeg klarer det selv. Det vil ikke tage lang tid.
Tak for benzinen.
Vil du spise med? Maggie har lavet kyllingetærte.
Nej, Nan har stillet mad i køleren til mig.
Måske næste gang.
- Tak. - Det var så lidt.
Det er længe siden. Jeg har savnet dig.
Jeg er i Hytten i weekenden, hvis du vil mødes. Papa
Hey, far. Far? Far, grib!
Der er ikke plads.
Du må hellere lægge den her et sted, hvor du kan finde den.
Førstehjælp! Får vi bistik, smører vi mudder på. Ikke, Josh?
Kan du ikke slippe for det kursus?
I får det da hyggeligt. Jeg har tiltro til din fars moderlige evner.
- Hov, unge dame, hvad har du der? - Min insektsamling.
- Har du pakket kryb ned? - Nej, pelsklannerne Dixie og Donna.
Den vandrende pind Wanda. Og det er larven Carl.
- Larven Carl. Det kan jeg lide. - Må jeg ikke nok tage dem med?
- Vi kan ikke rejse fra larven Carl. - Ikke nogen god idé.
- Nej. - Beklager. Jeg prøvede.
Sommerens sidste lejrtur? Der bliver ensomt her i weekenden.
- Jeg fanger en stor ørred til dig. - Jeg kan se, hvis du har købt den.
- Willie, har du et øjeblik? - Ja da.
- Vi skal af sted nu. - Vær nu lidt tålmodig. Unger?
Appelsin.
- En smuk familie. - Så er der afgang! Hav det godt!
- Se lige der. Kan I huske det sted? - Vandfaldet! Far, vi må stoppe!
- Vi vil se vandfaldet. - Vi skal slå lejr inden aftenstid.
Kender Missy historien om den indiske prinsesse?
Du skal fortælle hende historien. Vend om.
- Vil du ikke nok?! - Nej, vi kan ikke stoppe alle vegne.
Svaret er nej.
- Der var engang en prinsesse. - Hvordan så hun ud?
- Hun var rigtig pæn. - Hvad farve havde hendes hår?
Samme farve som dit. Skal jeg fortælle historien?
Indianerprinsessen var den ældste høvdings eneste datter.
Og han var leder for en stor stamme.
Men en sommer spredte en fæl sygdom sig i landet.
Selv de stærkeste krigere blev syge og var døden nær.
Så høvdingerne samledes.
Prinsessens far fortalte om en spådom.
Sygdommen kunne kun standses ved, at en høvdingedatter ofrede livet.
De talte længe, men indså, at de ikke kunne bede om det offer.
Da prinsessen hørte om spådommen, vidste hun, hvad hun måtte gøre.
For hun elskede sit folk så højt.
En morgen klatrede hun op på klippen der.
Og uden at tøve sprang hun ud.
Næste morgen blev alle i stammen raske.
De syge rejste sig fra deres sygelejer. Alle jublede.
Men høvdingen vidste, at datteren hans var væk.
Han vidste, hvad hun havde gjort. Og det knuste hans hjerte.
Tårerne trillede. Han råbte, at hans datters offer skulle blive husket.
Den store ånd blev så rørt af hans tårer, -
- at han besvarede hans bønner.
Og vandet begyndte at falde. Lige der.
Og sådan blev Multnomah Falls skabt.
- Er du klar til at køre? - Helle for forsædet.
Lidt tålmodighed, tak.
Det har du vist fra din mor, ikke?
- Vær forsigtige nede ved vandet. - Ja ja, far.
Hej. Nu skal jeg give dig en hånd.
Sådan.
- Jeg hedder Mack. - Emile. Det er min kone, Vicky.
- Er det dine to? - Det er det.
- De ser ud til at hygge sig sammen. - Ja, vi må hellere gøre det samme.
Vi holder til deroppe, hvis I vil grille skumfiduser med os.
- Det lyder godt. - Fint. Vi ses.
forleden dag så jeg en bjørn
der bag en tjørn
den så på mig jeg så på den
- I har en dejlig familie. - Tak i lige måde.
- Vi skal bede aftenbøn til Papa. - Jeg kommer nu.
Papa ...?
- Min kone kalder Gud for Papa. - Det kan jeg godt lide.
Lidt for familiært efter min mening, men børnene elsker det.
Jeg er straks tilbage.
Ved du, hvad min mor altid sagde?
Hver gang en stjerne blinker, -
- bliver en bøn hørt i Himmelen.
Så har Papa godt nok travlt.
Hvorfor var hun nødt til at dø?
- Hvem? - Indianerprinsessen.
Jeg tror ikke, hun var nødt til det. Jeg tror, hun valgte det.
Det, hun gjorde, reddede hendes folk.
Er det en sand historie?
Måske.
Nogle sagn har rødder i en sand historie.
Men det er ikke noget sagn, at Jesus døde.
Det står i Bibelen, så det må være sandt.
Er den store ånd et andet navn for Papa?
Han er en ånd.
Og han er stor.
- Ikke? - Men hvorfor er han så ond?
Hvorfor siger du det?
Han fik prinsessen til at springe ud og lod Jesus dø på korset.
Synes du ikke, det er ondt?
Ved du hvad? Når vi kommer hjem, har mor et godt svar til dig.
Far, bliver jeg nogensinde nødt til at springe ud fra en klippe?
Nej.
Nej, skat. Du skal aldrig springe ud fra en klippe.
- Vil Gud bede mig om det? - Nej.
Han vil heller ikke bede dig om det.
Godnat, far.
Godnat.
Hun stiller gode spørgsmål, ikke?
Det gør hun i hvert fald. Hun er en helt særlig pige.
- Det er I begge to. - Tak.
Elsker dig, far.
Jeg elsker dig.
Sov nu.
Missy, du skal til at pakke sammen.
Skal prinsessen have røde eller blå støvler?
Nu skal I komme i land!
- Far, røde eller blå? - Hvad har hun ellers på?
- En rød kjole ligesom mig. - Så skal de være røde.
Hvor er den flot.
Far! Se mig!
- Hold op. - Far!
Josh! Josh! Far!!
Josh! Far!
Jeg kan ikke få fat i ham!
- Er du okay? - Jeg kan ikke få ham op!
- Han har ham. - Kom nu, far!
Kom, kom. Op med ham.
Kom nu, Josh.
Kom så.
Josh! Sådan, ja. Sådan, ja.
Missy.
Du kan godt komme ud nu. Det er overstået.
- Vil du se, om Missy er hos jer? - Hun er nok sammen med pigerne.
- Er du okay? - Hvor er hun?
Hun er her et sted. Vi finder hende.
Hun er ikke her. Mine piger er også væk.
Tjek toiletter og brusere der. Jeg tjekker dem derovre.
- Missy! - Emily!
- Undskyld, har du set en lille pige? - Nej.
Missy?
Vicki? Jeg fandt dem.
- Hvor er Missy? - Beklager, de har ikke set hende.
Missy!
Kom nu, Gud...
Vi skal vide, om noget er anderledes, end du husker det.
- Du sagde, at hun sad der. - Ja.
Hvad er det?
- Den der mariehøne-nål... - Er det ikke Missys?
Nej. Det er det helt sikkert ikke.
Hun er nok et af to steder: søen eller bjerget.
Vil nogen fortælle mig, hvad der sker?
Det gør mig ondt, mr. Phillips.
Der er en mand, som FBI har ledt efter i årevis.
De tror, han har bortført mindst fem små piger.
- Tror du, han tog min Missy? - Vi ved ikke noget.
Mistænkte er muligvis set. Mand i lastbil ved afspærringen i Imnaha.
Sig, vi er der inden for en time.
Mr. Phillips? Hent dine børn.
SAVNET MISSY PHILLIPS
Mr. Phillips, alle her i salen bekymrer sig om Missy.
Vi gør alt, hvad vi kan for at få hende hjem i sikkerhed.
Mor!
- Så så, jeg er her. - Jeg er så ked af det.
Jeg så væk fra hende i ét sekund. Deres båd kæntrede.
Mack, det er ikke din skyld.
Mr. Phillips?
Eftersøgningsholdet fandt lastbilen oppe i bjergene.
- Helikopteren venter. - Mack, klarer du det?
- Er du okay? - Ja.
Vi må af sted.
- Hej. Vi har lige sat os til bords. - Hvad pokker er det her?
Er det en syg vits?
- Tror du, jeg har skrevet det? - Han nævner hytten. Der står Papa.
- Hvem andre ved det? - Det ville jeg aldrig spøge med.
Hvor har du det fra?
Nogen har lagt det i min postkasse.
Hvem ville synke så lavt?
- Skal vi ringe til politiet? - Og sige hvad?
Brevet lå i postkassen, men der var ingen fodspor. Underskrevet af Gud.
Var der ingen fodspor?
- Bare glem det. - Mack.
Mack!
Far!
Hallo! Vi er hjemme!
- Hej. - Hej, mester.
- Er du okay? - Ja, jeg gled bare på isen i går.
- Lad mig se. - Det er bare en lille bule.
- Hvad er det? - Bare en seddel fra arbejdet.
- Hvor er Kate? - Hun kommer ind lige om lidt.
- Jeg prøvede at ringe i morges. - Gjorde du? Jeg var nok helt væk.
Far? Må jeg lave lektier ovre hos Ally?
- Har du set vejret? - Hun bor kun to gader væk.
En anden gang.
Hej med dig. Hej.
- Hvad? - Jeg ville bare sige hej.
Hej.
- Må jeg gå nu? - Ja.
Hvordan var hun hos Arlene?
Som hun plejer.
Hun kommer en smule ud af sin skal og trækker sig straks ind igen.
Jeg tager hende med hen til min bror i weekenden.
Han kender en god psykolog, vi kan prøve. Måske kunne du tage med.
Det er nok det sidste, hun vil have.
Det er nok bedst, det bare er jer.
Jeg skifter lige, og så har jeg nogle ærinder i byen.
- Mack? - Ja?
Glem ikke, at vi elsker hinanden.
- Og du ved ikke noget om det? - Der er ikke noget stempel.
Så er det ikke blevet udbragt.
Vil du have din post, nu du er her?
Hvad skal du med en firhjulstrækker?
Mack.
Kom nu. Vi har været venner længe. Bare sig det, som det er.
Handler det om brevet?
Du har vel ikke tænkt dig at tage derop igen?
Har du snakket med Nan om det?
Jeg vil ikke gøre hende urolig. Hun kan ikke klare mere.
Har du bedt?
Jeg vil bare låne din vogn.
Du ved vel, det ikke er en god idé? Tænk nu, hvis det er ham fyren?
Måske vil han lokke dig derud af en eller anden grund.
Det ved vi ikke noget om endnu.
Har du overvejet den anden mulighed?
- Tror du, brevet er fra Gud? - Du sagde, der ikke var nogen spor.
Måske havde det ligget et par dage, inden jeg fik øje på det.
Det er fuldkommen vanvittigt. Men jeg må gøre noget. Det er alt, jeg har.
Okay.
- Men så vil jeg med. - Fint.
Jeg håber, det går godt med hende.
Ja. Jeg håber også, det går godt med dig.
- Skat, vil du tage den her? - Ja.
Send en sms, når I er fremme.
Hør her. Jeg ved godt, at du går og bokser med noget.
Og det er fint nok, hvis du ikke kan sætte ord på.
Men vi har allerede mistet så meget.
Jeg vil ikke også miste dig.
Telt. Rygsække. Mad. Lygte. Snesko.
For en sikkerheds skyld.
- Hvor er din fiskestang? - Jeg vidste ikke, vi skulle fiske.
Så har vi noget at lave, når vi får bekræftet, jeg er blevet gal.
Jeg henter fiskegrejet.
Du har vel ikke tænkt dig at tage derop igen?
Jeg vil ikke også miste dig.
Hvor er du?
Jeg er her.
Kom frem...
Du gav os ikke engang lov til at begrave hende.
Din kujon!
Hvorfor?
Jeg er ked af det. Jeg er så ked af det.
Tilgiv mig.
Du førte mig herop. Og nu tør du ikke komme frem.
Noget af en Papa, hva'?
Her er koldt, ikke?
Jeg har ild i pejsen, hvis du vil varme dig lidt.
Kom, Mack. Der er en, som rigtig gerne vil møde dig.
Det var jo det, jeg sagde.
Mackenzie Allen Phillips.
Jamen dog.
Se dig lige.
- Kender jeg dig? - Ikke så godt.
Det kan vi gøre noget ved.
Hvor har jeg glædet mig til endelig at møde dig ansigt til ansigt.
Må jeg tage din jakke?
Og pistolen. Vi vil ikke have, at nogen kommer til skade.
Jeg ved godt, det er forvirrende. Det forstår vi alle sammen.
Gør du det bare og i dit eget tempo.
Skal vi ikke præsentere os selv?
Jeg er Elousia.
Jeg har mange navne, men det er et af mine yndlingsnavne.
Eller hvis du hellere vil det, så brug Nans navn til mig.
- Kender du Nan? - Åh ja. Rigtig godt.
- Siger du, at du er... - Det er jeg.
- Er du den ...? - Jeg er den, jeg er.
Nej dog, står jeg allerede her og citerer Bibelen?
Du har mødt min søn.
Godt at se dig, Mack.
- Din søn? Ja, selvfølgelig. - Og jeg er Sarayu.
Sara hvem?
Sarayu. Det betyder et vindpust.
Godt så...
Så...
Hvem af jer er så ...?
Det er jeg.
Og du aner ikke, hvor højt jeg elsker dig.
Det er okay, min ven. Giv slip på det.
Alle samler på ting, man sætter højt. Jeg samler på tårer.
Javel.
Det er hyggeligt at møde jer.
Lige et øjeblik.
- Hvorfor skulle jeg vågne? - Jeg tror, du tabte det her.
- Var det dig, der skrev det brev? - Vi er så glade for, at du kom.
Det her er for skørt.
Hvad laver jeg her? Hvad er det, jeg skal?
Du skal ikke noget.
Du kan gøre, lige hvad du vil. Du kan fiske.
Eller gå en tur. Hjælpe Sarayu i haven.
Eller du kan snakke med Papa ude i køkkenet.
Du bestemmer selv.
Jeg ved godt, det virker overvældende, men...
...det skal nok gå alt sammen.
Jeg er ovre på værkstedet, hvis du vil kigge forbi.
Husker du den duft?
Ma Griffe.
Din mors parfume.
Hun elsker dig højere, end du aner.
- Er jeg død? - Føler du dig død?
- Du vidste, jeg ville komme. - Selvfølgelig.
Kunne jeg vælge ikke at komme?
Jeg vil ikke have fanger. Du kan gå ud ad døren, når du vil.
Hvorfor lige her?
Fordi det var her, du sad fast.
- Du går i kjole. - Hvabehar?
Jeg har altid set dig for mig med hvidt skæg.
Det er vist julemanden.
Efter alt det, du har været igennem, trængte du nok ikke til en far.
Her. Hjælp til.
Tryk den udad.
Fold den ind. Og drej den.
Så let er det.
Jeg ved godt, der er en stor kløft mellem os.
Du tror det måske ikke...
Men jeg er ekstra glad for dig.
Jeg vil læge det sår...
...som vokser inden i dig. Og mellem os.
Ingen enkle svar kan fjerne smerten.
Der er ingen mirakelkur, som varer ved.
Livet kræver lidt tid og mange forhold.
Forhold...
Du er Gud den almægtige, ikke?
Du ved alt.
Du er overalt, på samme tid.
Og du har grænseløs magt.
Men alligevel... lod du min lille pige dø...
Da hun behøvede dig allermest...
...forlod du hende.
Jeg forlod hende aldrig.
Hvis du er den, du påstår, du er...
Hvor var du så, da jeg behøvede dig?
Min søn.
Når du kun kan se din smerte, taber du mig af syne.
Hold op med at tale i gåder.
Hvordan kan du sige, at du vil hjælpe mig, -
- når du ikke kunne hjælpe hende?
På grund af dig...
...er hun væk.
Hvis du ikke kan ændre det, bliver jeg aldrig fri igen.
Sandheden sætter alle fri, Mackenzie.
Og sandheden har et navn.
Han er ovre i brændeskuret, dækket af savsmuld.
Sandheden? Jeg kender den historie.
Du forlod også ham.
Du har en dårlig vane med at vende ryggen til dem, du påstår, du elsker.
Jeg er ikke den, du tror, jeg er.
Han sagde det selv: Min Gud, min Gud, hvorfor har du forladt mig?
Nej, Mack.
Du misforstår mysteriet.
Du skal aldrig tro, at det, min søn valgte at gøre -
- ikke kostede os begge dyrt.
Kærlighed sætter sig altid spor.
Vi var der sammen.
Jeg forlod ham aldrig. Jeg forlod aldrig dig. Jeg forlod aldrig Missy.
Han er smuk, ikke?
Skabt til at flyve.
Du, derimod, er skabt til at blive elsket.
At leve uelsket er som...
...at stække en fugls vinger.
Sådan virker smerten ofte på os.
Hvis man ikke gør noget ved det, kan du glemme, hvad du er skabt til.
Det ønsker jeg ikke for dig.
Det er derfor, du er her, Mackenzie. Nu skal du lære at flyve.
Maden er snart færdig.
Så Josh har fået en kæreste nu?
- Mener du Ally? - Jeg kan godt lide hende.
Det kan jeg også. Jeg er især glad for hendes latter.
Hun er sød.
Han har stadig svært ved at tro, at det her er virkeligt.
Tror du det?
Hvordan går det med Kate?
Vi...
Vi havde det godt sammen før, men...
Du godeste.
- Beklager, det var ikke for at... - Helt i orden.
Jeg har jo lavet den.
Det smager godt.
Det var mit livs bedste måltid.
- Både i drømme og ellers. - Tusind tak.
Må jeg spørge om noget? Jeg har fortalt om Josh, Kate og Nan.
Men hvis du er ægte, -
- ved du vel alt, jeg vil sige, længe før jeg siger det?
Jo, men...
...vi vælger at lytte til alt, du siger, som om det var første gang.
Vi elsker at se dine børn med dine øjne.
- Jeg vasker op, og du tørrer af? - Bare lad mig.
Vis Mack, hvad du går og sysler med.
Vil du med ud og se det?
Ja.
Se den der.
Utroligt.
Jeg er med på, at I hører sammen.
Men jeg slapper mere af sammen med dig.
Det er nok, fordi jeg er et menneske.
Men du er jo også Gud?
Jeg er folks smutvej til Papa og Sarayu. At se mig er at se dem.
I er bare så forskellige.
Elousia er slet ikke, som jeg forestillede mig.
Og Sarayu... jøsses.
Sarayu er kreativitet.
Handling. Livsånden.
Hun er min ånd.
Kærligheden skal findes i forholdet.
Vi vil bare have et forhold til dig. Selvom du ikke kan se det.
Du er i kernen af vores kærlighed og vores formål.
Uanset hvor smukt alt dette er, blegner det mod det, vi ser i dig.
Sidste gang jeg kiggede på stjerner...
...lå hun ved siden af mig.
Det ved jeg.
Godnat, Mack!
Far!
Missy!
Godmorgen, Mack.
Kan du lide Neil Young?
Ham er jeg ekstra glad for.
Har du sovet godt?
Ja.
Drømme er altså vigtige.
Gennem dem kan du åbne endnu et vindue.
Få sendt den dårlige luft ud.
Er der nogen, du ikke er ekstra glad for?
Niks. Jeg har endnu ikke fundet nogen.
Sådan er jeg nok bare.
- Bliver du ikke sur på dem? - Det gør alle forældre vel.
- Og så kommer din vrede i spil? - Min hvad?
Vreden.
- Nu er jeg ikke helt med. - Årh, lad da være.
Alle ved, at du straffer alle dem, som skuffer dig.
Nej. Jeg behøver ikke straffe folk. Synden er straf i sig selv.
Du har nok svært ved at tro det, -
- men jeg står midt i alt det, du ser som noget værre rod -
- og virker til dit bedste.
- Det er min opgave. - Hvordan kan du sige det?
Med al den smerte og lidelse i verden.
Hvad godt kan der komme ud af, at en lille pige myrdes af et udyr?
Du stod måske ikke bag det, men du stoppede det heller ikke.
Mackenzie, du prøver at forstå verden -
- ud fra et utrolig ufuldstændigt billede.
Som hvis du så ud ad din smertes lille knasthul.
Den grundlæggende brist i dit liv -
- er, at du ikke tror, at jeg er god.
Det er jeg.
Og hvis du havde nogen anelse om, hvor højt jeg elsker dig, -
- så ville du vide, selv når der er noget, du ikke forstår, -
- at jeg altid virker i dit liv.
- Og så ville du have tillid til mig. - Tillid?
Hvorfor skulle jeg have det? Min datter er død.
Du kan på ingen måde retfærdiggøre det, der skete med hende.
Vil du finde ud?
Hvis du leder efter din vogn, så er den deroppe, bag træerne.
Men du får nok brug for de her.
Tak.
For en god ordens skyld:
Vi retfærdiggør ikke noget.
Vi vil gerne læge såret, hvis du lader os gøre det.
Før du går, håber jeg, du kan hjælpe mig med en ting i haven.
- Til fejringen i morgen. - Hvad er det, I fejrer?
Hvis du gerne vil vide det, så bliv lidt længere.
Det er jo... vildt.
Det er ikke det ord, du har i hovedet.
- Det er noget rod. - Ja, ikke?
Så utrolig smukt.
I morgen vil jeg plante noget helt særligt her.
For at gøre jorden klar må vi grave alle rødderne op.
Ellers kommer de igen og skader den nye vækst.
Men det er jo så flot.
Du kan begynde derovre.
Pas på. Den der kan du dø af.
- Hvad laver en giftplante her? - Du tror vist, at al gift er dårlig.
Den rene saft fra denne jordstængel kan dræbe dig.
Men blander man den med nektar fra denne blomst, -
- får den pludselig en utrolig evne til at helbrede.
Må jeg spørge dig om noget?
Hvor sikker er du på din evne til at skelne mellem godt og ondt?
- Det er for det meste indlysende. - Hvad er din definition på godt?
At det hjælper mig eller mine kære.
Og ondt?
Noget, der gør skade.
- Hvis det skader nogen, jeg elsker. - Så det er dig, der bedømmer det?
- Det er det vel. - Har du nogensinde taget fejl?
Eller ændret mening hen ad vejen?
Selvfølgelig.
Der er milliarder ligesom dig.
Og I bestemmer alle hver især, -
- hvad I mener er godt og ondt.
Og når det, du ser som godt, overlapper med din næstes ondt, -
- opstår der uenighed. Krige bryder ud.
Fordi alle insisterer på at spille Gud.
Det er ikke meningen, I skal gøre det.
Hver for sig.
Meningen har altid været en samtale mellem venner.
- Hvad synes du? - Det er stadigvæk ét stort rod.
Ja, det er det, Mack.
Vildt og vidunderligt. Det spirer og gror.
Det her rod er dig.
Nå... du har besluttet dig for at blive.
Jeg overvejer det.
Sarayu har gode overtalelsesevner.
Gid jeg var klog nok til at fatte et ord af, hvad hun siger.
Hvis du vil gå en tur, vil jeg vise dig noget på den anden side af søen.
Jeg rydder op i værkstedet, så mødes vi dernede.
Tag båden, hvis du vil. Min stang ligger der, hvis du vil fiske lidt.
Far!
Mack! Mack, der sker ikke noget.
- Hvorfor gør du det her mod mig? - Det er ikke mig.
- Du sagde, jeg skulle ro herud. - Det her sker inden i dig.
- Du må ikke lade det fortære dig. - Nej, nej, nej.
Tag en dyb indånding, og lyt til min stemme. Se ikke derhen, se her!
Missy!
Tænk ikke på fortiden. Tænk ikke på smerten.
Se på mig. Alt bliver godt igen.
Se på mig!
Tro mig, intet af det her kan gøre dig ondt.
Hold blikket på mig. Træk vejret.
Godt, Mack.
Jeg går ingen steder.
Nå... lad os så få dig ud af den båd.
- Hvad? - Du hørte mig godt.
- Det er ikke sjovt. - Jeg spøger ikke.
- Du kan klare det her. - Jeg kan ikke.
Nej, ikke alene.
- Jeg synker. - Nej, Mack.
Du ser en fremtid uden mig. Og den fremtid findes ikke.
Jeg lovede altid at være hos dig. Og jeg er lige her.
Kom nu.
Godt...
Sådan, ja.
Det her er sindssygt.
- Hvad så nu? - Bare begynd at gå.
Okay.
- Hvordan går det? - Jeg er stadig helt ude af flippen.
Vi får vist selskab.
Se der.
Kan du se den der? Hvor er den flot.
Den er over en halv meter lang. Jeg har jagtet den i ugevis.
- Kan du ikke befale den at bide på? - Det er der da ingen sport i.
Du er ikke helt sådan, som jeg lærte i søndagsskolen.
Religion... Religion er alt for hårdt arbejde.
Jeg vil ikke have slaver.
Jeg vil have venner, en familie at dele mit liv med.
Og hvad med alle reglerne og at arbejde på at blive en god kristen?
Tænk over det, Mack.
Jeg er vel ikke just det, du kalder en kristen, er jeg?
Nej, det er du vel ikke.
Kald dem, hvad du vil.
Jeg vil bare se folk forandre sig ved at kende Papa.
De skal føle, hvordan det er virkelig at være elsket.
Den følelse har jeg vist aldrig haft.
På med skoene. Så skal jeg vise dig hvordan.
Følg stien, til den slutter, og så fortsætter du bare.
Kommer du ikke med?
Den vej kan du kun gå selv.
- Du sagde jo, du altid var hos mig. - Og det mente jeg.
Stol på mig.
Glem ikke det, du har lært.
Jeg venter lige her.
Fortsæt.
Hallo?
Er her nogen?
Undskyld, jeg...
- Og du er ...? - Visdom.
Forstår du, hvorfor du er her?
Egentlig ikke. Men det er jeg begyndt at vænne mig til.
I dag er en alvorsdag. Med alvorlige følger.
Dette er dommens sted.
- Dom? De sagde, jeg ikke var død. - Det er du heller ikke.
Hvad er det her så?
Du tror ikke, at Gud er god?
- Er Missy hans barn? - Naturligvis.
Så nej.
Jeg synes ikke, Gud er god til at elske sine børn.
Hvis du mener det...
Kom. Sid ned.
- Du kan fint dømme mig derfra. - Dømme dig?
Har du noget at bekende?
- Du ved jo, hvad jeg har gjort. - Ja. Men du skal ikke dømmes.
I dag er du dommeren.
- Hvad? - Hvorfor er du overrasket?
Hele livet har du dømt alt og alle, -
- deres handlinger og hensigter, som om du kendte dem.
Du dømmer folk på forhånd ud fra deres hudfarve.
Ud fra deres tøj. Ud fra deres kropssprog.
Efter alt at dømme er du noget af en ekspert.
Tag plads.
Okay.
Hvem skal jeg dømme?
Nogen må da være skyld i al smerten og lidelsen i verden?
Hvad med de selviske?
De grådige? Dem, som skader andre?
Mordere? Narkohandlere? Terrorister?
Er de skyldige?
Ja.
Hvad med mænd, som slår deres koner?
Fædre, som slår deres sønner for at lindre egen smerte?
Det skal vi ikke ind på.
- Skal den mand dømmes? - Ja.
Og du har bare at holde mund!
- Hvad med drengen her? - Hvad med ham?
Ville du dømme ham?
- Han er kun et barn. - Men du har allerede dømt ham.
Den dreng er din far.
Nå... Hvad med manden, som dræber små, uskyldige piger?
Far! Far!
- Det er nok nu. - Er den mand skyldig?
- Jeg ville dømme ham til Helvede. - Og hans far?
Den, som gjorde ham til et forkrøblet uhyre?
- Ham dømmer jeg også. - Hvorfor slutte der?
Går arrene på sjælen ikke tilbage til Adam?
Og hvad med Gud? Er det ikke hans fejl?
Han satte alt dette i gang.
Og især hvis han kendte udfaldet...
Vil du have, jeg skal sige det?
Helt bestemt.
Det er Guds skyld.
Hvis det er så let for dig at dømme Gud, -
- må du vælge et af dine børn, som kommer i Paradis i al evighed.
Den anden kommer i Helvede.
- Jeg kan ikke... - Ikke hvad?
Jeg beder dig bare gøre det, som du tror, Gud gør.
Nå, hvem skal så i Helvede?
Du kunne vælge Kate. Hun siger meget, som sårer dig.
Hun lukker dig ude. Du ved ikke engang, om hun stadig elsker dig.
Eller du kunne vælge Josh.
Han har været ulydig.
Han sniger sig ud hjemmefra. Han lyver for dig.
Vidste du ikke det?
Mackenzie, træf dit valg.
Jeg vil ikke være med mere.
- Jeg kan ikke. - Kan ikke hvad?
- Jeg kan ikke. Jeg vil ikke. - Du skal.
- Det er ikke nogen leg. - Du skal.
- Ved du hvad? Det er uretfærdigt. - Du skal.
Det er uretfærdigt.
Jeg kan ikke.
Tag mig.
Jeg går i stedet for dem.
Jeg tager deres plads.
Du skal tage mig.
Jeg tager deres plads. Lad mine unger være, og tag mig!
Mackenzie...
Du dømte, at dine børn er værd at elske.
Selv hvis det koster dig alt.
Nu kender du Papas hjerte.
Men jeg kan stadig ikke forstå, hvordan Gud kan elske Missy...
...og udsætte hende for noget så grusomt.
- Hun var uskyldig. - Det ved jeg.
Brugte han hende til at straffe mig? For det er uretfærdigt.
Og det havde hun ikke fortjent.
Min kone og mine børn havde ikke fortjent det.
Jeg havde måske. For du ved, at jeg...
Er din Gud sådan, Mackenzie?
Ikke så underligt, at du drukner i dyb sorg.
Sådan er Gud ikke.
- Det var ikke Guds værk. - Han forhindrede det ikke.
Der er meget, han ikke forhindrer, som smerter ham.
Det, som skete med Missy, var det ondes værk.
Og ingen i din verden er immun over for det onde.
Vil du loves et liv uden smerte?
Ja.
- Ja. - Det findes ikke.
Så længe der findes en anden vilje i universet, -
- som er fri til ikke at følge Gud, kan det onde slippe ind.
Der må kunne gøres bedre.
Det kan det.
Men det kan kun gøres bedre gennem tillid.
Jeg vil ikke længere dømme nogen.
Missy...
Hun kan ikke høre dig.
Kan hun se mig?
Nej.
Men hun ved, du er her.
- Har hun det godt? - Bedre, end du kan forestille dig.
Missy!
- Tilgiver hun mig? - For hvad?
Jeg kunne ikke redde hende. Jeg kom ikke i tide.
Sådan ser Missy det ikke.
Og det gør Nan og Papa heller ikke.
Du må give slip på det.
- Hvordan var det? - Forfærdeligt.
Og vidunderligt.
Jeg er meget stolt af dig, min ven.
Tak, fordi jeg fik lov til at se hende.
Det var ikke min idé.
Det går bedst, når vi gør det sammen, ikke?
Har Gud tid til at slikke sol?
Du aner ikke, hvor meget jeg udretter lige nu.
Papa.
Ja, Mackenzie?
Jeg har været hård over for dig.
Undskyld.
Jeg forstod det ikke.
Nu ligger det i fortiden, hvor det hører hjemme.
Måske kan vi vokse sammen uden det.
Det vil jeg gerne.
Tak, fordi du lod mig se Missy.
Fornøjelsen var helt på min side.
Ord kan ikke beskrive, hvor meget jeg nød at se jer to sammen.
- Og Missy er en helt særlig pige. - Mon ikke...
Nu forstår du det.
Jeg kan skabe ubeskrivelig glæde midt i de modbydeligste tragedier.
Men det betyder ikke, at jeg står bag tragedierne.
Efter alt det, jeg har følt for dig i mit hjerte...
- Hvorfor så arbejde videre med mig? - Det er det, kærligheden gør.
Jeg forstår mig slet ikke på forhold, vel?
Men du elsker mig alligevel.
Mænd... Nogle gange er de nogle idioter.
Kaldte Gud mig lige for en idiot?
Der følte du dig nok truffet, hva'?
Gå ind og gør dig klar. Det bliver en stor aften.
Fortæller I mig, hvor vi skal hen?
Se dig godt omkring. Glem ikke at nyde turen.
Så er vi her.
- Er det bare det her? - I dine øjne, ja.
Men denne ene aften vil vi give dig et glimt af det, vi ser.
Okay.
- Hvad er det? - Ikke hvad.
Hvem.
Papas børn fra alle tungemål, folkeslag og nationer.
Det, som du kalder personlighed og følelser, -
- ser vi som farver og lys.
Hvad sker der med den der?
- Hvorfor ser han sådan på os? - Han ser på dig.
Er det...
Far.
Mack, jeg er så ked af det.
Af det hele.
Jeg var blind og kunne ikke se dig. Jeg kunne ikke se nogen.
Det ved jeg godt.
Jeg var bange.
- Hvad skulle jeg stille op? - Min søn. Jeg tilgiver dig.
Du er blevet den far, jeg aldrig kunne blive.
Jeg er så stolt af dig.
Kan du nogensinde tilgive mig?
Vi ses igen, min dreng.
Nu går vi hjem.
Mack. Vågn op.
Nu skal vi gå.
Papa?
Godmorgen, min søn.
- Du laver fis med mig, ikke? - Jo, hele tiden.
Til det, vi må gøre i dag, får du brug for en far.
- Hvor skal vi hen? - Vi er der snart.
Vi er her for at gøre noget, som vil gøre meget ondt på dig.
Nej...
Min søn, vi vandrer ad en lægende sti for at lukke den del af din rejse.
Du vil have, at jeg skal tilgive ham.
Han dræbte min datter.
Jeg vil gøre ham ondt.
Han skal lide, som jeg har lidt. Jeg vil have, du skal gøre ham ondt.
Det ved jeg, du vil.
Men han er også min søn, og jeg vil frelse ham.
Frelse ham? Han skulle brænde op i Helvede.
Så nu er du igen dommeren?
Lader du ham bare slippe af sted med det?
Ingen slipper af sted med noget.
Alt får følger.
- Det, han gjorde... - ...var grusomt.
Jeg beder dig ikke fritage ham for hans skyld.
Jeg beder dig stole på, at jeg gør det rette.
- Og at jeg ved, hvad der er bedst. - Og hvad så?
Tilgivelsen skaber ikke et forhold.
Du skal bare slippe kvælertaget.
Mack, smerten æder dig op indefra.
Den stjæler al din glæde og gør dig ude af stand til at elske.
- Jeg kan ikke. - Problemet er ikke, at du ikke kan.
Du sidder fast, fordi du ikke vil.
Du skal ikke gøre det helt alene.
Jeg er hos dig.
- Jeg ved ikke, hvordan man gør. - Bare sig det højt.
Jeg ti...
Jeg tilgiver...
Jeg tilgiver dig.
Mackenzie, du er en stor fornøjelse.
Jeg er stadig vred.
Ingen kan give slip på det hele på en gang.
Måske må du gøre det tusind gange, før det bliver lettere.
Men det bliver det.
Kom.
Nu skal vi have Missy hjem.
Jeg tilgiver dig.
Vil du ikke nok?
Det er godt for en krop at lade det lægende vand strømme.
Det er dine tårer, Mackenzie.
Vi har samlet dem længe.
Værsgo.
Mackenzie, der er noget, du skal overveje.
Du kan blive her hos os eller tage hjem til Nan og børnene.
Uanset hvad, så lover vi, at vi altid er hos dig.
Hvad med Missy?
Hvis du bliver, ser du hende i eftermiddag.
Ellers tager du fra hende. Men kun for en stund.
- Hvad vil hun? - Hun vil gerne se dig i dag.
Men her er der ingen utålmodighed. Så hun har intet imod at vente.
Alt, jeg har oplevet her, har været så utroligt.
Derhjemme tager jeg på arbejde, forsøger at være et godt menneske.
At elske min familie.
Betyder det noget, hvad jeg gør?
Helt bestemt. Du er vigtig. Og alt, hvad du gør.
Hver gang du elsker eller tilgiver eller gør en god gerning -
- forandrer det universet. Til det bedre.
Hvis noget er vigtigt, er alt vigtigt.
Så vil jeg tage hjem.
Godt... Må vi bede dig om en tjeneste, inden du tager af sted?
- Hvad som helst. - Kate har brug for dig.
Hun giver sig selv skylden for Missys død.
Du kæmpede med din egen skyld. Men bebrejdelsernes tid er forbi.
Når jeg tager hjem, -
- vil jeg stadig have jer i mit liv.
- Jeg var der altid. - Jeg er der altid.
Jeg vil altid være der.
Det er godt.
For jeg er blevet ekstra glad for dig.
Jeg elsker dig, Mack.
Mack?
Mack! Hej.
Hej, kammerat. Du er vågen.
- Hvor er jeg? - Du er på sygehuset.
Hvor er Papa?
Jeg henter lægen og familien.
Willie...
Hun var der.
Hvem var hvor?
Jeg må snakke med Kate.
- Hov hov, tag den med ro. - Og Nan og Josh.
- Jeg skal fortælle dem... - Sygeplejersken er ved at hente dem.
Hvad skete der?
Du blev ramt af et 40 tons tungt vogntog.
I går?
Nej, i fredags. Lige efter at du havde snuppet min vogn.
Det er umuligt.
Jeg var i hytten hele weekenden.
- Mack, du nåede aldrig frem. - Jo.
Jeg nåede frem.
- Jeg var der. - Der er meget at forholde sig til.
Jeg mødte Gud.
Jeg skulle sige fra Papa, at han er ekstra glad for dig.
- Mack? - Du skal hvile dig.
Du klarede den.
Undskyld. For det hele.
Det gør ikke noget. Vi kan snakke om det senere. Nu skal du hvile dig.
Der er så meget, jeg skal fortælle dig...
Om søen. Og Papa.
Og Missy.
Hun var der. Jeg så hende.
Alt er godt.
Hun har det bedre end godt. Hun er lykkelig.
Hun er smuk.
Hun er så smuk.
- Hej, mester. - Hej, skat.
Du er stærk.
Tak.
- Giv mig lige et øjeblik med Kate. - Ja.
Tak.
Hej.
Jeg ved godt, at det er gået lidt skævt mellem os på det sidste.
Jeg forsvandt så langt ind i min egen sorg, -
- at jeg ikke kunne hjælpe dig gennem din.
Det er jeg ked af.
Kate.
Intet af det her er din skyld.
Jeg skulle ikke have stillet mig op i båden.
Se på mig.
Du skal ikke dvæle ved fortiden. Alt bliver godt igen.
Jeg ved, hvordan det er at bære den byrde, du har båret på.
Og jeg er kun lige begyndt at lære, hvordan jeg skal lægge den fra mig.
Jeg håber, det er noget, vi kan lære sammen.
Uanset hvad du må gå igennem, så skal du aldrig gøre det alene.
- Jeg elsker dig så højt. - Jeg elsker også dig, far.
Jeg elsker dig så højt, Kate.
Den eftermiddag fortalte Mack det hele til Nan.
Jeg tror på dig.
De næste ugers tid fik Mack det hurtigt bedre.
Nogle tvivler nok på, om alt skete, sådan som Mack husker det.
Eller om det i det hele taget skete.
Det må I jo nok selv afgøre.
Men de forandringer, jeg ser i min ven hver dag, er bevis nok for mig.
- Hej. - Willie sagde, aborren bider.
- Vi vædder om rekorden på 2,3 kg. - Nemme penge.
- Har du en stang med til mig? - Vælg selv en.
Jeg har også en til dig, hvis det er din heldige dag.
Top.
Den store sorg er forsvundet.
Mack møder de fleste dage med en dyb lykkefølelse.
Hans kærlighed er stor. Han tilgiver hurtigt.
Og han er endnu hurtigere til at bede om forladelse.
Han er blevet som et barn igen.
Eller måske det barn, han aldrig fik lov til at være.
Fuld af tillid og undren.
Det ville ikke overraske mig, hvis Mack en gang imellem smed skoene -
- bare lige for at tjekke, om... Ja... du ved.
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service 2017